Морфосинтаксичні ознаки
[ред.]
відмінок
|
однина
|
множина
|
Н.
|
мі́ра
|
мі́ри
|
Р.
|
мі́ри
|
мі́р
|
Д.
|
мі́рі
|
мі́рам
|
З.
|
мі́ру
|
мі́ри
|
Ор.
|
мі́рою
|
мі́рами
|
М.
|
мі́рі
|
мі́рах
|
Кл.
|
мі́ро*
|
мі́ри*
|
мі́-ра
Іменник, неістота, жіночий рід, I відміна (тип відмінювання 1a за класифікацією А. А. Залізняка).
Корінь: -мір-; закінчення: -а.
- МФА : [ˈmʲirɐ] (одн.), [ˈmʲire] (мн.)
Семантичні властивості
[ред.]
- одиниця виміру чого-небудь [≈ 1][≠ 1][▲ 1][▼ 1] ◆ Немає прикладів слововжитку (див. рекомендації).
- чого, яка. істор. народно-побутова одиниця об'єму сипких речовин місткістю від 16 до 25 кг та посудина такої місткості [≈ 2][≠ 2][▲ 2][▼ 2] ◆ Немає прикладів слововжитку (див. рекомендації).
- певна величина, що є одиницею виміру в конкретних умовах [≈ 3][≠ 3][▲ 3][▼ 3] ◆ Немає прикладів слововжитку (див. рекомендації).
- те, чим міряють, вимірюють що-небудь [≈ 4][≠ 4][▲ 4][▼ 4] ◆ Немає прикладів слововжитку (див. рекомендації).
- дія за значенням міряти[[Категорія:Вербальні слова/uk}}]] [≈ 5][≠ 5][▲ 5][▼ 5] ◆ Немає прикладів слововжитку (див. рекомендації).
- величина, розмір, ступінь і т. ін. чого-небудь [≈ 6][≠ 6][▲ 6][▼ 6] ◆ Небо вкрила хмара сіра, Щезла часу й місця міра, Налягла густая тьма І. Я. Франко ◆ Був колись я дужий, прудкий, міри своїй силі не знав, зроду не боявся ні хвороби, ні втоми І. Муратов ◆ Олелько деколи втрачав міру, коли жартував над королем, а тому й не дивно, що одного разу його Данило вигнав з двору Винничук
- перен. те, що є основою для оцінювання, вимірювання або порівняння чого-небудь; критерій [≈ 7][≠ 7][▲ 7][▼ 7] ◆ У честі міра лиш єдина: як маєш честь, то ти людина прислів'я ◆ Що вчора мірою було – Півміри стало нині М. Т. Рильський ◆ Час був мірою мого людського духу Вінграновський
Синоніми
Антоніми
Гіпероніми
Гіпоніми
Усталені та термінологічні словосполучення, фразеологізми
[ред.]
Прислів'я та приказки
[ред.]
Від Шаблон:етимологія:міряти
одиниця виміру чого-небудь
|
|
|
народно-побутова одиниця об'єму сипких речовин місткістю від 16 до 25 кг та посудина такої місткості
|
|
|
певна величина, що є одиницею виміру в конкретних умовах
|
|
|
те, чим міряють, вимірюють що-небудь
|
|
|
величина, розмір, ступінь і т. ін. чого-небудь
|
|
|
те, що є основою для оцінювання, вимірювання або порівняння чого-небудь; критерій
|
|
|