fisonomia
Català
[modifica]- Pronúncia(i):
Oriental: central /fi.zu.nuˈmi.ə/ balear /fi.zo.noˈmi.ə/, /fi.zu.nuˈmi.ə/ Occidental: /fi.zo.noˈmi.a/
- Rimes: -ia
- Etimologia: Del grec antic φυσιογνωμονία (physiognōmonía), segle XV, compost de φύσις (phýsis, «natura») i λόγος (lógos, «estudi, coneixement»), és a dir, "coneixement de la naturalesa d'una persona a través de l'observació del seu rostre".
Nom
[modifica]fisonomia f. (plural fisonomies)
- Conjunt de faccions i aspecte general de la cara d'una persona.
Derivats
[modifica]Variants
[modifica]Traduccions
[modifica]Traduccions
- Afrikaans: fisionomie (af)
- Alemany: Physiognomik (de) f.
- Anglès: physiognomy (en)
- Búlgar: физиономика (bg) f. (fizionomika)
- Castellà: fisionomía (es)
- Danès: fysiognomi (da) c.
- Finès: fysiognomia (fi)
- Francès: physionomie (fr)
- Grec: φυσιογνωμονική (el) f. (fissiognomonikí)
- Hongarès: fiziognómia (hu)
- Italià: fisionomia (it)
- Llengua de signes catalana: CARA (csc)
- Noruec: fysiognomi (no) m.
- Portuguès: fisiognomia (pt) f.
- Romanès: fiziognomonie (ro) f.
- Rus: физионо́мика (ru) f. (fizionómika)
- Txec: fyziognomie (cs) f.
- Xinès: 面相學 (zh) (面相学, miànxiàngxué)
Miscel·lània
[modifica]- Síl·labes: fi·so·no·mi·a (5)