haima
Ulkoasu
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]haima (9)
- (elimistö) ruoansulatusrauhanen, jossa on hormoneja erittäviä soluryhmiä
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈhɑi̯mɑ/
- tavutus: hai‧ma
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | haima | haimat |
genetiivi | haiman | haimojen (haimain) |
partitiivi | haimaa | haimoja |
akkusatiivi | haima; haiman |
haimat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | haimassa | haimoissa |
elatiivi | haimasta | haimoista |
illatiivi | haimaan | haimoihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | haimalla | haimoilla |
ablatiivi | haimalta | haimoilta |
allatiivi | haimalle | haimoille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | haimana | haimoina |
translatiivi | haimaksi | haimoiksi |
abessiivi | haimatta | haimoitta |
instruktiivi | – | haimoin |
komitatiivi | – | haimoine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | haima- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Etymologia
[muokkaa]Tuntematonta alkuperää, ei tavata sukukielissä. Tarkoittaa murteissa naudan juoksutusmahaa, joka on myös ainoa merkitys jonka Lönnrotin sanakirja tuntee.[1]
Käännökset
[muokkaa]1. ruoansulatusrauhanen, jossa on hormoneja erittäviä soluryhmiä
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Yhdyssanat
[muokkaa]haimaneste, haimasyöpä, haimatulehdus
Aiheesta muualla
[muokkaa]- haima Kielitoimiston sanakirjassa
- Artikkeli 3013 Suomen viittomakielten verkkosanakirjassa Suvissa
Viitteet
[muokkaa]- ↑ Kulonen, Ulla-Maija. Sydämestä syöpään, kalvosta keuhkoon. Suomen lääketieteellisen sanaston etymologiaa. Lääketieteellinen aikakauskirja Duodecim. 1995 (23). (Verkkoversio. Viitattu 8.7.2012.)