ero
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]ero (1)
- se, miten jokin poikkeaa toisesta
- Minusta niillä ei ole mitään eroa.
- Sukupuolten välillä on monia eroja.
- erilleen lähtö
- En kestäisi pitkää eroa kotimaastani.
- EU-ero, euroero
- ihmissuhteen päättyminen, avioero
- Matille ja Maijalle tuli hiljan ero.
- viran tai aseman jättäminen
- (matematiikka) erotus
- Mitta-arvojen ero oli suuri.
- erillään olo, erossaolo
- Kissa ja koira ovat erossa toisistaan.
- etäisyys, välimatka
- Sillä ja sillä on eroa 1 metri.
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈero/, [ˈe̞ro̞]
- tavutus: e‧ro
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | ero | erot |
genetiivi | eron | erojen |
partitiivi | eroa | eroja |
akkusatiivi | ero; eron |
erot |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | erossa | eroissa |
elatiivi | erosta | eroista |
illatiivi | eroon | eroihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | erolla | eroilla |
ablatiivi | erolta | eroilta |
allatiivi | erolle | eroille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | erona | eroina |
translatiivi | eroksi | eroiksi |
abessiivi | erotta | eroitta |
instruktiivi | – | eroin |
komitatiivi | – | eroine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | ero- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
[muokkaa]1. se, miten jokin poikkeaa toisesta
|
2. erilleen lähteminen
|
3. ihmissuhteen päättyminen
|
4. virasta, asemasta
|
6. erillään olo, erossaolo
|
7. etäisyys, välimatka
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Johdokset
[muokkaa]- adjektiivit: eroava
- adverbit: eroten
- substantiivit: eriytyminen, eroaminen, eroavaisuus, eroavuus, eroti, erottaja, erottelu, erotus
- verbit: eriytyä, erota, erottaa, erottua
Synonyymit
[muokkaa]Yhdyssanat
[muokkaa]aikaero, aste-ero, asumusero, avioero, avoero, eroahdistus, eroanomus, erohakemus, erojuhla, erokirja, eronhetki, eronpyyntö, eropaperit, eroperuste, eroraha, erosija, erotodistus, erotuomari, erovuoro, hinnanero, hintaero, ikäero, joukkoero, jännite-ero, korkeusero, kurssiero, laatuero, luokkaero, lämpöero, maaliero, mielipide-ero, näkemysero, pesäero, pituusero, potentiaaliero, rakenne-ero, sukupuoliero, tasoero, tuloero, virkaero, vivahde-ero, voimakkuusero
Aiheesta muualla
[muokkaa]- ero Kielitoimiston sanakirjassa
- ero Tieteen termipankissa
- ero Suomen etymologisessa sanakirjassa
- Artikkeli 504 Suomen viittomakielten verkkosanakirjassa Suvissa
Esperanto
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]ero (yks. akk. eron; mon. eroj, mon. akk. erojn)
Ido
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]ero (yksikön akkusatiivi eron; monikko eri, monikon akkusatiivi erin)
Italia
[muokkaa]Verbi
[muokkaa]ero
- (taivutusmuoto) indikatiivin imperfektin yksikön 1. persoonan muoto verbistä essere
- Da giovane ero più forte.