Terence Tao
Terence Tao | |
2021-ben | |
Született | Terence Chi-Shen Tao 1975. július 17. (49 éves) Adelaide |
Állampolgársága | |
Nemzetisége | ausztrál-amerikai |
Gyermekei | két gyermek |
Foglalkozása | matematikus |
Iskolái |
|
Kitüntetései |
|
A Wikimédia Commons tartalmaz Terence Tao témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Terence Chi-Shen Tao (Ausztrália, Adelaide, 1975. július 17. –) ausztrál-amerikai matematikus.
Élete
[szerkesztés]Kínai szülőktől született Ausztráliában, ahol 1992-ig élt. 1992–1996 között a Princetoni Egyetemen tanult, ahol Elias M. Stein vezetésével szerzett PhD-t. Harmonikus analízissel, parciális differenciálegyenletekkel, kombinatorikával, analitikus számelmélettel és reprezentációelmélettel foglalkozik.
1988-ban Nemzetközi Matematika Diákolimpián aranyérmet nyert, mindössze 13 évesen, ezzel a valaha volt legfiatalabb aranyérmes. Ezelőtt egy ezüst- és egy bronzérmet is szerzett, de ezek után egyetemre ment és nem indulhatott az olimpián. Az Abel-díj bizottságának egyik tagja.
Munkássága
[szerkesztés]2004-ben Ben Greennel bebizonyította a számelmélet egy régi, nevezetes sejtését: a prímszámok sorozatában van tetszőlegesen hosszú számtani sorozat. Ez a Green–Tao-tétel.
2012-ben bebizonyította, hogy minden 1-nél nagyobb páratlan szám előáll legfeljebb öt prímszám összegeként.[13] Ez a "gyenge" Goldbach-sejtés egy gyengített változata. Terence Tao ezért az eredményéért kapta meg a Svéd Királyi Tudományos Akadémia Crafoord-díját 2012-ben.[14][15]
Díjai, elismerései
[szerkesztés]- Salem-díj: 2000
- Clay Prize Fellowship: 2001–2003
- Bôcher-díj: 2002
- Fields-érem: 2006
- a Royal Society tagja: 2007
- a American Academy of Arts and Sciences tagja: 2009
- a Svéd Királyi Tudományos Akadémia Crafoord-díja: 2012[14][16]
- Royal-érem: 2014
- Matematikai Breakthrough-díj: 2015[17]
Könyvei
[szerkesztés]- Terence Tao: Solving Mathematical Problems: A personal perspective, Deakin University Press, Geelong, Vic.: 1992, 85 pp ISBN 0-7300-1365-0 (első kiadás), Oxford University Press, Oxford, 2006, 150 pp ISBN 978-0-19-920560-8 (második kiadás)
- Terence Tao, Van H. Vu: Additive Combinatorics, Cambridge University Press, 530 pp. ISBN 0-521-85386-9
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ http://www.nytimes.com/2007/03/13/science/13prof.html
- ↑ a b https://www.math.ucla.edu/~tao/whoami.html
- ↑ a b c d e f g h i j k l m n o p https://www.math.ucla.edu/~tao/preprints/cv.html, 2024. május 24.
- ↑ http://www.ams.org/profession/prizes-awards/pabrowse?purl=bocher-prize
- ↑ https://www.macfound.org/fellows/791/
- ↑ https://web.archive.org/web/20071212013316/http://royalsociety.org/page.asp?tip=1&id=6616, 2022. május 1.
- ↑ https://new.nsf.gov/od/honorary-awards/waterman
- ↑ https://www.crafoordprize.se/news/the-crafoord-prize-in-mathematics-2012-and-the-crafoord-prize-in-astronomy-2012/
- ↑ http://www.ams.org/fellows_by_year.cgi?year=2013, 2022. november 24.
- ↑ http://www.ams.org/news?news_id=1680, 2022. november 24.
- ↑ https://www.agenciasinc.es/Noticias/Cuatro-matematicos-ganan-el-Premio-Princesa-de-Asturias-de-Investigacion-Cientifica-y-Tecnica-2020
- ↑ https://www.academie-sciences.fr/fr/Colloques-conferences-et-debats/ceremonie-grande-medaille-2022-terence-tao.html
- ↑ Archivált másolat. [2016. január 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. december 25.)
- ↑ a b The Crafoord Prize in Mathematics 2012 and The Crafoord Prize in Astronomy 2012. [2012. december 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. december 25.)
- ↑ http://www.scientificamerican.com/article.cfm?id=goldbachs-prime-numbers
- ↑ 4 Scholars Win Crafoord Prizes in Astronomy and Math. [2016. június 4-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. december 25.)
- ↑ Kenneth Chang: The Multimillion-Dollar Minds of 5 Mathematical Masters (angol nyelven). The New York Times, 2015. június 23. (Hozzáférés: 2017. december 4.)