kime
Wikipedia på bokmål/riksmål: planteembryo – leksikonoppføring |
Norsk
[rediger]Substantiv
[rediger]kime m (bokmål/nynorsk), c (riksmål)
Etymologi
[rediger]Uttale
[rediger]Grammatikk
[rediger]Bøyning (regelrett substantiv hankjønn) | ||||
---|---|---|---|---|
Entall | Flertall | | ||
Ubestemt | Bestemt | Ubestemt | Bestemt | |
ein kime | kimen | kimar | kimane | (nynorsk) |
kime | kimen | kimer | kimene | (bokmål/riksmål) |
For genitiv av substantiv, se eieform. |
Oversettelser
[rediger]plantefoster i frø
|
Verb
[rediger]kime (bokmål/riksmål/nynorsk)
- ringe (om klokker)
- Det kimer nå til julefest,
det kimer for den høye gjest,
som steg til lave hytter ned
med nyttårsgaver: fryd og fred.– «Det kimer nå til julefest», Nikolai Grundtvig
- Det kimer nå til julefest,
Etymologi
[rediger]Uttale
[rediger]Grammatikk
[rediger]Bøyning (regelrett) | ||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Infinitiv | Presens | Preteritum | Perfektum | Imperativ | Presens partisipp | Passiv | | |||
å kime, kima | kimar | kima | har kima | kim, kime, kima | kimande | kimast | (nynorsk)
| |||
å kime | kimer | kima | har kima | kim | kimende | kimes | (bokmål)
| |||
å kime | kimer | kimet | har kimet | kim | kimende | kimes | (bokmål/riksmål) | |||
å kime | kimer | kimte | har kimt | kim | kimende | kimes | (bokmål/riksmål)
Oversettelser[rediger]ringe sterkt og vedvarende
Referanser[rediger]
|