Ботсвана
Республіка Ботсвана | |||||
|
|||||
Девіз: Pula «Дощ» | |||||
Гімн: «Fatshe leno la rona» «Благословенно бути цією благородною землею» | |||||
Столиця | Габороне 24°40′ пд. ш. 25°55′ сх. д.country H G O | ||||
---|---|---|---|---|---|
Найбільше місто | столиця | ||||
Офіційні мови | англійська (офіційна) тсвана (національна) | ||||
Форма правління | президентська республіка | ||||
- Президент | Мокгвітсі Масісі | ||||
Незалежність | від Великої Британії | ||||
- Дата | 30 вересня 1966 року | ||||
Площа | |||||
- Загалом | 581,730 км² (48) | ||||
- Внутр. води | 2.5 % | ||||
Населення | |||||
- оцінка 2006 | 1,639,833 (144) | ||||
- Густота | 2,8/км² (220) | ||||
ВВП (ПКС) | 2006 р., оцінка | ||||
- Повний | $18.72 млрд (114) | ||||
- На душу населення | $11,400 (60) | ||||
ІЛР (2004) | 0.570 (середня) (131) | ||||
Валюта | Пула (BWP )
| ||||
Часовий пояс | CAT (UTC+2) | ||||
- Літній час | не спостерігається (UTC+2) | ||||
Коди ISO 3166 | 072 / BWA / BW | ||||
Домен | .bw | ||||
Телефонний код | +267 | ||||
|
Респу́бліка Ботсва́на (англ. Republic of Botswana; сетсв. Lefatshe la Botswana) — держава в центрі південної Африки, яка не має виходу до моря. Площа — 581,73 тис. км² (46-те місце у світі), з них 2,5 % зайнято внутрішніми водами. Населення — 1,6 млн осіб (144-те місце у світі). Столиця — місто Габороне.
Держава знаходиться на півдні Африки, простяглась із заходу на схід на 950 км, із півночі на південь — на 1000 км. На заході та півночі межує з Намібією (спільний кордон — 1360 км); на півдні — з Південно-Африканською Республікою (1840 км); на північному сході — із Зімбабве (813 км). Виходу до моря не має.
→ | ||
↓ | ||
← | → |
У східних і південно-східних районах країни розвинений горбистий рельєф, на поверхню нерідко виходять кристалічні граніти і гнейси та вулканічні породи. На північному заході тягнеться гряда Ганзі, тут знаходиться найвища точка країни — гора Отсе (1488 м над рівнем моря). Ботсвана займає безстічну западину Калахарі оточену плато, значну частину якої займає пустеля Калахарі з численними барханами та дюнами, які мають червонуватий колір через наявність заліза в ґрунті.
Клімат субтропічний, на півночі (де містяться заболочені западини) — тропічний.
На півночі Ботсвани виділяють дві великі западини Окаванго і Макгадікгаді, в яких розташовані солоні озера і болота. Річки Калахарі в сухий сезон повністю пересихають. Південно-східні райони країни дренують притоки Лімпопо, але й вони сильно міліють протягом значної частини року. Значно багатшими є водні ресурси півночі країни. Особливо виділяються Окаванго, найбільш повноводна річка Ботсвани, і прикордонна річка Квандо, притока Замбезі. Повноводна річка Окаванго, яка тече з височин Анголи, утворює на борту однойменної западини внутрішню дельту і губиться в численних протоках і болотах.
Історія Ботсвани | |
---|---|
Міграція банту | |
Тсвана | |
Гриква | |
Стеллаленд | |
Бечуаналенд | |
Ботсвана | |
Портал «Ботсвана» |
Первісними мешканцями території сучасної Ботсвани були племена мисливців бушменів, які були витиснені до пустелі Калахарі скотарями банту з півночі (народ тсвана). 1885 року Ботсвана стала англійським протекторатом Бечуаналенд, незалежність одержала 1966 року, тоді ж почала діяти нова конституція.
Ботсвана за формою правління є президентською республікою, глава держави — президент. Державний устрій — унітарна держава. Законодавча влада — у президента і Національної Асамблеї (однопалатний парламент), виконавча — в уряду на чолі із президентом.
На парламентських виборах 16 жовтня 1999 року до парламенту Ботсвани увійшли такі політичні партії:
- Демократична партія Ботсвани — 33 місця (82,5 %);
- Національний фронт Ботсвани — 6 місць (15 %);
- Партія конгресу — 1 місце (2,5 %)[1].
Ботсвана — член ООН з 1966 року, входить до Британської Співдружності Націй, Організації Африканської Єдності.
Уряд Ботсвани офіційно визнав незалежність України 11 лютого 1992 року[1]. Дипломатичних і консульських представництв в Україні тоді не було створено, найближче посольство Ботсвани, яке відало справами щодо України, знаходилося в Лондоні (Велика Британія)[1]. Справами України в Ботсвані до 2024 року займалося українське посольство в Південно-Африканській Республіці. З квітня 2024 року відкрите Посольство України в Ботсвані[2].
В адміністративно-територіальному відношенні територія Ботсвани поділяється на 9 округів[3]:
|
Чисельність збройних сил у 2000 році становила 9 тис. військовослужбовців[1]; загальні витрати на армію — 234 млн доларів США[1].
Ботсвана — аграрна країна з відносно розвиненою гірничодобувною промисловістю. Валовий внутрішній продукт (ВВП) у 2006 році становив 18,7 млрд доларів США (115-те місце у світі); що в перерахунку на одну особу становить 11,4 тис. доларів (61-ше місце у світі)[1]. Промисловість разом із будівництвом становить 46,9 % ВВП держави; аграрне виробництво разом з лісовим господарством і рибальством — 2,4 %; сфера обслуговування — 50,7 % (станом на рік)[1]. У 1996 році структура ВВП виглядала так:
- гірничодобувна галузь — 33 %
- державні відомства і служби — 17 %
- туристичний і готельний бізнес — 17 %
- фінансове обслуговування — 11 %
- будівництво — 6 %
- обробна промисловість — 5 %
- сільське господарство — 4 %.
Основні галузі економіки: гірнича (алмази, мідь, вугілля, сіль, сода, поташ), скотарство, вирощування сорго та кукурудзи.
Надходження в державний бюджет Ботсвани за 2006 рік становили 4,3 млрд доларів США, а витрати — 4 млрд; профіцит становив 11 %[1].
Прямі закордонні інвестиції до країни становлять 69,6 млн доларів США.
Домінує в обробній промисловості м'ясопереробна галузь, що постачає продукцію як у Південну Африку, так і в країни ЄС. 1995 року південнокорейська компанія «Хенде» побудувала в Ботсвані автоскладальний завод, плануючи налагодити експорт продукції в ПАР і інші держави Південноафриканського митного союзу. 1998 року за прикладом «Хенде» вчинила шведська автомобільна компанія «Вольво».
У країні активно видобувають алмази, що є провідною гірничодобувною підгалуззю промисловості Ботсвани, яка дає 21,3 млн каратів щорічно (станом на 2000 рік)[1].
За 2004 рік було вироблено 823 млн кВт·год електроенергії; загальний обсяг спожитої — 2,5 млрд кВт·год (імпортовано 1,7 млрд кВт·год)[1].
У 2004 році споживання нафти становило 11,5 тис. барелів/доба, природний газ у паливно-енергетичному комплексі не використовується[1].
У сільськогосподарському обробітку знаходиться лише 2 % площі держави[1]. Головною підгалуззю виступає м'ясне скотарство. Загальне поголів'я великої рогатої худоби у 2008 році становило 3 млн голів, кіз — 2 млн[1]. Головними культурами рослинництва виступають: сорго, просо, кукурудза, бавовник, квасоля.
Головний вид транспорту держави — автомобільний.
У 1996 році прибуток від туризму становив 1,5 млрд доларів США[1].
Основні торговельні партнери Ботсвани: Південно-Африканська Республіка, Європейський Союз.
Держава експортує: алмази й кольорові метали. Основні покупці: Європейський Союз (87 %), Південно-Африканська Республіка (7 %). У 2006 році вартість експорту становила 4,8 млрд доларів США[1]. За вартістю у експорті 1996 року частка алмазів дорівнювала 70 %, автомобілів — 10 %, мідно-нікелевих руд — 5 %, м'яса і м'ясопродуктів — 3 % і тканин — 2 %.
Держава імпортує: продовольчі товари і напої, машини і обладнання, енергоустаткування, хімічні товари і вироби з гуми. Основні імпортери: ПАР (74 %); Європейський Союз (17 %). У 2006 році вартість імпорту становила 3 млрд доларів США[1].
У 2014 році загальний обсяг торгівлі товарами між Ботсваною та Україною становив 140,8 тис. доларів США та збільшився в порівнянні з 2013 роком на 84,8 %, при цьому експорт товарів з України до Ботсвани становив 106,8 тис. доларів США та збільшився на 44,3 %, імпорт товарів з Ботсвани в Україну — 34 тис. доларів США та збільшився у 27,7 разів. Позитивне сальдо для України за цей період становило лише 72 тис. доларів США[4].
Населення держави у 2006 році становило 1,6 млн осіб (144-е місце у світі). Густота населення: 2,75 осіб/км² . Більшість населення країни проживає на сході, бо західну частину займає пустеля Калахарі. Населення держави зростало такими темпами: у 1950 році — 420 тис., 1970 — 650 тис., 1989 — 919 тис. осіб. Згідно зі статистичними даними за 2006 рік народжуваність 29,5 ‰; смертність 23,1 ‰; природний приріст 6,4 ‰[1].
Вікова піраміда населення має такий вигляд (станом на 2006 рік):
- діти віком до 14 років — 38,3 % (0,32 млн чоловіків, 0,31 млн жінок);
- дорослі (15—64 років) — 57,9 % (0,46 млн чоловіків, 0,49 млн жінок);
- особи похилого віку (65 років і старші) — 3,8 % (0,23 млн чоловіків, 0,39 млн жінок).
Рівень урбанізованості у 2000 році становив 29 %[1]. Головні міста держави: Габороне (185 тис. осіб), Франсистаун (90 тис. осіб), Молепололе (55 тис. осіб).
Основні етноси, що становлять ботсванську націю: народи банту (тсвана, каланга, ндебеле, гереро) — 95 %, бушмени — 2,4 %, вихідці з Європи — 1,3 %.
Державна мова: англійська. Мова сетсвана визнана національною.
Головні релігії держави: анімізм сповідує 55 % населення, «місцеві вірування» — 27,5 %, протестантизм — 13,5 %, католицтво — 4 %.
Очікувана середня тривалість життя у 2006 році становила 33,7 року: для чоловіків — 33,9 року, для жінок — 33,6 року[1]. Смертність немовлят до 1 року становила 54 ‰ (станом на 2006 рік). Населення забезпечене місцями в стаціонарах лікарень на рівні 1 ліжко-місце на 395 жителів; лікарями — 1 лікар на 5400 жителів (станом на 2006 рік)[1].
Рівень письменності у 2003 році становив 79,8 %: 76,9 % серед чоловіків, 82,4 % серед жінок[1].
У 2001 році всесвітньою мережею Інтернет у Ботсвані користувались 12 тис. осіб[1].
Докладніше: Ботсванський гитарний стиль
[ред. | ред. код]Дата | Назва | Назва англійською / тсвана |
---|---|---|
1 січня | Новий рік (2 січня є вихідним) | New Year's Day / Ngwaga o mosha |
Дата змінюється | Велика п'ятниця | Good Friday / Labotlhano yo o molemo |
Дата змінюється | Пасхальний понеділок | Easter Monday |
Дата змінюється | Вознесіння Господнє | Ascension Day / Tlhatlogo |
1 липня | День сера Серетсе Кхами | Sir Seretse Khama Day |
3-й понеділок липня | День Президента (наступний за ним є вихідним) | President's Day |
30 вересня | День незалежності | Independence Day / Boipuso |
25 грудня | Різдво (наступний за ним є вихідним) | Christmas / Keresemose |
Конституція країни закріплює свободу слова, і уряд Ботсвани дотримується цього принципу, хоча опозиція іноді заявляє, що їхній ефірний час на радіо обмежений[5]. Державне телебачення зародилося відносно пізно із запуском 2000 року телеканалу Botswana Television (BTV), в країні також діє приватний телевізійний канал Gaborone Television, що належить компанії GBC (Gaborone Broadcasting Company)[5]. Важливими ЗМІ є радіостанції — державне Radio Botswana і приватні Yarona FM, Gabz FM, Duma FM[5].
Поширення друкованих ЗМІ в основному обмежена містами. Найвідоміші газети — Daily News, Botswana Guardian, Botswana Gazette, Mmegi / The Reporter, Sunday Standard, The Midweek Sun, The Voice. Діє державне новинне агентство Botswana Press Agency (Bopa)[5].
- ↑ а б в г д е ж и к л м н п р с т у ф х ц ш щ Дубович І. А. Країнознавчий словник-довідник. — К. : Знання, 2008. — 839 с.
- ↑ У Ботвані відкрито посольство України [1]
- ↑ Gwillim Law. Districts of Botswana ((англ.)) . Administrative Divisions of Countries («Statoids»). Архів оригіналу за 21 серпня 2011. Процитовано 1 жовтня 2009.
- ↑ Торгово-економічне співробітництво між Україною та Республікою Ботсвана. [Архівовано 11 грудня 2015 у Wayback Machine.] — Посольство України в Південно-Африканській Республіці.
- ↑ а б в г BBC. Country profile: Botswana (англ.). Архів оригіналу за 21 серпня 2011. Процитовано 5 октября 2009.
- (рос.) Баннистер Э. Южная Африка. — М. : АСТ, 2003. — 128 с.
- (рос.) Ботсвана. / Под ред. Волкова В. В., Чиркова В. С. — М. : Мысль, 1985. — 243 с.
- (рос.) Ботсвана. Что мы знаем? // Эхо России. — 2010. — № 11. — С. 15—17.
- (рос.) Лебедева С. Торговля Ботсваны и ее торгово-экономическое сотрудничество с Россией. // БИКИ. — 2005. — № 14. — С. 2—8.
- (рос.) Максименко Л. Н. Ботсвана: Учебное пособие. — М. : Мысль, 1983. — 432 с.
- (рос.) Мировое хозяйство сегодня. Ботсвана. / Под ред. Климова Е. А., Кошелевой А. Д. — М. : Знание, 2002. — 298 с.
- (рос.) Перспективы развития хозяйственной деятельности Ботсваны. // Парадокс парадоксов. — 2007. — № 56. — С. 21.
- (рос.) Рэндал У. Год в Африке: Ботсвана. — М. : Амфора, 2010. — 320 с.
- (рос.) Скаковский В. Кратко о Ботсване. // Экономика и жизнь. — 1995. — № 4. — С. 8—13.
- (рос.) Спиридонова И. А. Экономика стран Южной Африки: Учебное пособие. — М. : Экзамен, 2004. — 272 с.
- (рос.) Чудо среди пустыни. // Международная экономика и международные отношения. — 2011. — № 8. — С. 22—24.
- БОТСВА́НА, Республіка Ботсвана (Botswana, Republic of Botswana) [Архівовано 12 травня 2016 у Wayback Machine.] // ЕСУ
- Ботсвана [Архівовано 18 листопада 2016 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 1998—2004. — ISBN 966-749-200-1.
- Ботсвана [Архівовано 24 листопада 2016 у Wayback Machine.] // Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985.
- Республіка Ботсвана [Архівовано 10 липня 2018 у Wayback Machine.] // Українсько-Замбійський культурний центр
- Ботсвана // Країни світу у цифрах i фактах
- Унікальні коштовності на виставці у Ботсвані
- Інформація про Ботсвану на jw.org
|
|
|
|