Ferdinand de Lesseps
Ferdinand Marie De Lesseps | |
---|---|
Narození | 19. listopadu 1805 Versailles |
Úmrtí | 7. prosince 1894 (ve věku 89 let) Guilly |
Místo pohřbení | Hřbitov Père-Lachaise (48°51′32″ s. š., 2°23′40″ v. d.) Guilly Lessepsova hrobka |
Bydliště | Itálie |
Alma mater | Lyceum Jindřicha IV. |
Povolání | diplomat, podnikatel a spisovatel |
Ocenění | Albertova medaile (1870) velkokříž Řádu čestné legie |
Choť | Agathe Delamalleová (1837–1853) Louise-Hélène Autardová de Bragard (1869–1894)[1] |
Děti | Victor de Lesseps Jacques de Lesseps Marie-Solange de Lessepsová[2] Ismaël de Lesseps Gisèle de Lessepsová |
Rodiče | Mathieu de Lesseps a Marie Catherine Barbe de Grivegnée[3] |
Rod | Lessepsové |
Příbuzní | Adélaïde Marie de Lessepsová, Jules de Lesseps a Théodore de Lesseps (sourozenci) Jean Lesseps (strýc z otcovy strany) Evženie z Montijo (druhý bratranec) Edmond-Charles de Lesseps (vnuk) |
Funkce | generální konzul Francie v Alexandrii (1835–1837) generální konzul Francie v Barceloně (1842–1848) velvyslanec Francie ve Španělsku (1848–1849) prezident (Geografická společnost; od 1881) 38. křeslo Francouzské akademie (1884–1894) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ferdinand Marie vikomt de Lesseps (19. listopadu 1805 – 7. prosince 1894) byl francouzský diplomat a podnikatel. Proslavil se vybudováním Suezského průplavu, jeho projekt Panamského průplavu skončil neúspěchem.
Život
[editovat | editovat zdroj]Předkové Ferdinanda de Lessepse od poloviny 18. století působili v diplomatických službách. Jeho otec Mathieu de Lesseps pracoval jako vyslanec v mnoha zemích, matka byla Španělka. Jeho teta, hraběnka de Montijo, byla matkou císařovny Evženie. Ferdinand se narodil ve Versailles, ale první léta prožil v Itálii, kde byl otec jako diplomat ve službách Napoleona I. Později studoval v Paříži obchodní právo, ale raději se věnoval jízdě na koni. Stal se vynikajícím jezdcem, což se mu hodilo při jeho aktivitách v severní Africe. Ferdinand de Lesseps byl v roce 1825 jmenován konzulem v Lisabonu, v roce 1827 v Tunisu a od roku 1832 byl konzulem v Alexandrii. Za svého pobytu se spřátelil se synem tamního místokrále, princem Saidem.[4] Od roku 1840 vykonával diplomatickou službu ve Španělsku. Jeho kariéra skončila v roce 1849 během diplomatické mise v Itálii, když nesouhlasil se změnou francouzské zahraniční politiky a byl obviněn ze spolupráce s nepřítelem. Uchýlil se s rodinou na svůj zámeček ve Francii.
Rodinný život
[editovat | editovat zdroj]Ferdinand de Lesseps měl 17 dětí se dvěma manželkami, poslední dítě měl ve věku 78 let. S první ženou Agathe Dellamale (1819–1853), měl pět synů. V roce 1853 jej postihla tragédie v osobním životě, když manželka a jeden syn zemřeli krátce po sobě na záškrt. V šedesáti čtyřech letech se znovu oženil. Louise-Hélène Autard de Bragard (1848-1909) pocházela z ostrova Mauricius a v době sňatku jí bylo 21 let. Za šestnáct let trvání manželství se jim narodilo 12 dětí, šest chlapců a šest děvčat.
Suezský průplav
[editovat | editovat zdroj]V roce 1854 založil Všeobecnou společnost pro Suezský námořní průplav. Rakouskému odborníkovi Aloisi Negrellimu zadal vypracování projektu. V roce 1856 se stal konzulem v Káhiře a získal koncesi na stavbu průplavu od svého přítele Saída Paši, který se stal místokrálem Egypta. Lesseps přilákal řadu investorů z celého světa a shromáždil značné finanční prostředky. Stavbu podpořili také císař Napoleon III. a císařovna Evženie.
Kanál byl otevřen po 11 letech stavby, kterou provázely mnohé potíže, v roce 1869. Stal se z něj „slavný a bohatý“ muž. Byl jmenován členem francouzské Akademie, stal se předsedou pařížské Geografické společnosti.[4] Mohl se uchýlit do ústraní, a užívat si stáří.
Panamský průplav
[editovat | editovat zdroj]V roce 1880 ve věku 75 letech zahájil projekt Panamského průplavu, spojení Tichého a Atlantského oceánu v Panamě. Podle Lessepsových plánů měl být průplav na úrovni mořské hladiny. Obrovské potíže znemožňovaly výstavbu podle původní koncepce. Šlo zejména o velké sesuvy půdy po tropických deštích a epidemii malárie (způsobené komáry), na kterou umíralo mnoho dělníků. O devět let později, v roce 1889 skončil francouzský projekt v Panamě nezdarem a finančním krachem. V tzv. Panamské aféře byl Lesseps postaven před soud a odsouzen za zpronevěru na pět let do vězení. Vzhledem k vysokému věku nemusel trest nastoupit.[4] Průplav dokončili až později Američané, kteří zvolili variantu se zdymadly.
Lesseps zemřel v roce 1894 na svém zámečku La Chesnaye, v Guilly. Jeho tělo bylo převezeno vlakem do Paříže, kde byl pohřben v rodinné hrobce na hřbitově Père-Lachaise.
Fotogalerie
[editovat | editovat zdroj]-
Ferdinand de Lesseps
-
Ferdinand de Lesseps
-
Ferdinand de Lesseps
-
Suezský kanál (1869)
-
Suezský kanál (2005)
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Ferdinand de Lesseps na francouzské Wikipedii.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Ferdinand Marie De Lesseps na Wikimedia Commons
- Francouzští inženýři
- Inženýři 19. století
- Francouzští podnikatelé
- Diplomaté Francie
- Nositelé velkokříže Řádu čestné legie
- Držitelé čestných doktorátů Boloňské univerzity
- Členové Francouzské akademie
- Členové Francouzské akademie věd
- Panamský průplav
- Narození v roce 1805
- Narození 19. listopadu
- Narození ve Versailles
- Úmrtí v roce 1894
- Úmrtí 7. prosince
- Pohřbení na Père Lachaise