kolloidi
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- (kemia) ympäröivään väliaineeseen sekoittunut aine, joka muodostuu häviävän pienistä hiukkasista. Väliaineena saattaa toimia vesi, alkoholi, ilma, rasva tms.
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈkolːoi̯di/
- tavutus: kol‧loi‧di
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | kolloidi | kolloidit |
genetiivi | kolloidin | kolloidien (kolloidein) |
partitiivi | kolloidia | kolloideja |
akkusatiivi | kolloidi; kolloidin |
kolloidit |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | kolloidissa | kolloideissa |
elatiivi | kolloidista | kolloideista |
illatiivi | kolloidiin | kolloideihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | kolloidilla | kolloideilla |
ablatiivi | kolloidilta | kolloideilta |
allatiivi | kolloidille | kolloideille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | kolloidina | kolloideina |
translatiivi | kolloidiksi | kolloideiksi |
abessiivi | kolloiditta | kolloideitta |
instruktiivi | – | kolloidein |
komitatiivi | – | kolloideine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | kolloidi- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
[muokkaa]Liittyvät sanat
[muokkaa]Synonyymit
[muokkaa]Yhdyssanat
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]Viitteet
[muokkaa]- ↑ Kotimaisten kielten keskuksen Nykysuomen sanalista v. 1 (lataussivu): taivutustyyppi 5