-ös
Suomi
[muokkaa]Suffiksi
[muokkaa]-ös (39) (takavokaalinen muoto -os)
- tekee verbistä substantiivin; tyypillisesti teon, teon tuloksen tai kohteen nimiä
- syyttää → syytös
- kylvää → kylvös
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | -ös | -ökset |
genetiivi | -öksen | -östen -öksien |
partitiivi | -östä | -öksiä |
akkusatiivi | -ös; -öksen |
-ökset |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | -öksessä | -öksissä |
elatiivi | -öksestä | -öksistä |
illatiivi | -ökseen | -öksiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | -öksellä | -öksillä |
ablatiivi | -ökseltä | -öksiltä |
allatiivi | -ökselle | -öksille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | -öksenä | -öksinä |
translatiivi | -ökseksi | -öksiksi |
abessiivi | -öksettä | -öksittä |
instruktiivi | – | -öksin |
komitatiivi | – | -öksine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | -ökse- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
-ös- |
Etymologia
[muokkaa]-ö + -s tai mahdollisesti kyseessä on deverbiaalisten -o/-ö-sanojen -s-johdos[1]
Käännökset
[muokkaa]1. verbistä substantiivin tekevä pääte
Tälle sanan merkitykselle ei valitettavasti vielä ole lisätty käännöksiä, mutta voit halutessasi lisätä ne. |
Viitteet
[muokkaa]- ↑ Hakulinen, Lauri: Suomen kielen rakenne ja kehitys, s. 218. Helsingin yliopiston suomen kielen laitos, 2000 (1978). ISBN 951-45-9221-2.