amabilitate
Aspect
Etimologie
Din franceză amabilité < latină amabilitas, -atis.
Pronunție
- AFI: /a.ma.bi.li'ta.te/
Substantiv
Declinarea substantivului amabilitate | ||
f. | Singular | Plural |
Nominativ-Acuzativ | amabilitate | amabilități |
Articulat | amabilitatea | amabilitățile |
Genitiv-Dativ | amabilității | amabilităților |
Vocativ | ' | ' |
- însușirea de a fi amabil, atitudine amabilă.
- Ai te rog amabilitatea să-mi spui cât e ceasul?
- faptă, vorbă amabilă.
Sinonime
- 1: bunătate, bunăvoință, curtoazie, politețe, serviabilitate
- 2: compliment, politețe
Antonime
Cuvinte derivate
Cuvinte apropiate
Traduceri
comportare amabilă
|
|