Manila
Manila
Maynila | |
---|---|
Koordinate: 14°35′N 120°58′E / 14.583°N 120.967°E | |
Država | |
Vlast | |
- gradonačelnik | Alfredo Lim |
Površina | |
- Urbano područje | 38 km² [1] |
- Područje utjecaja | 633 km² [1] |
Visina | 16 |
Stanovništvo (2007.) | |
- Urbano područje | 1 660 714 [1] |
- Područje utjecaja | 11 553 427 [1] |
Vremenska zona | UTC+8 (UTC) |
Poštanski broj | 0900 do 1096 |
Pozivni broj | 2 |
Službena stranica www.manila | |
Karta | |
Manila (tagalog: Maynila) je glavni ali ne i najveći grad Filipina (to je susjedni Quezon) od 1 660 714 stanovnika,[1]
U metropolitanskom području grada - Regija glavnog grada koja je velika konurbacija sa 16 spojenih gradova (Manila, Caloocan, Las Piñas, Makati, Malabon, Mandaluyong, Marikina, Muntinlupa, Navotas, Pasay, Pasig, Parañaque, Quezon, San Juan, Taguig, Valenzuela) živi čak 11 553 427 stanovnika.[1]
Grad leži uz obale istoimenog Zaljeva Manila na ušću rijeke Pasig na istočnoj obali otoka Luzon u Južnokineskom moru udaljen 1 100 km jugoistočno od Hong Konga.[1]
Rijeka Pasig dijeli grad na dva dijela, na južnoj strani leži stari dio grada opasan zidinama, dok se na sjevernoj strani rijeke prostire novi dio grada.
Manila ima veliki međunarodni aerodrom, i nekoliko univerziteta, od kojih je najstariji Santo Tomas osnovan 1611.
Manilu su osnovali španjolski kolonizatori 10. juna 1571. kao utvrdu. Pod španjolskom upravom ostao je puna tri vijeka sve do španjolsko-američkog rata nakon kojeg je pripao Sjedinjenim Američkim Državama.
Japanci su ga, za vrijeme drugog svjetskog rata, okupirali 1942. Teško je stradao kada su ga oslobađali Amerikanci godine 1945. Nakon rata postao je glavni grad nezavisnih Filipina.[1]
Najveća atrakcija grada je barokna crkva Sv. Augustina, koja je 1993. uvrštena na UNESCO-vu listu Svjetske baštine u Aziji i Oceaniji.[1]
Grad ima puno muzeja od kojih je najveći - Nacionalni muzej Filipina.
Manila je najveći privredni i industrijski centar filipinskog arhipelaga, sa razvijenom metalnom, prehrambenom, tekstilnom, duhanskom i kemijskom industrijom.
Manila ima odličnu dobro zaštićenu prirodnu luku, pa je i najveća pomorska luka u tom dijelu svijeta, sa brodskim linijama prema svim otocima filipinska arhipelaga. Grad je povezan sa par željezničkih linija sa gradovima na sjeveru i jugoistoku otoka Luzon.[1] Ceste po otoku su prilično loše, i teško prohodne za velikih kiša.
Javni prijevoz po gradu je kaotičan i vrlo slabo organiziran, i vrši se jedino autobusima i bezbrojnim ekscentrično obojenim privatnim taksi vozilima, tako da su česti veliki zastoji, naročito ujutro i predveče. U fazi izgradnje su linije lake gradske željznice, koja bi trebala poboljšati prilike u javnom transportu
Manila ima ugovore o prijateljstvu sa slijedećim gradovima;